Dette er historien om, hvordan den moderne verden blev til.
Et nyt perspektiv, der kortlægger civilisationens spredning -
- over jorden.
Fra menneskehedens vugge og de første byer og imperier -
- til troen på én gud.
Vi følger civilisationens flod fra Mellemøsten -
- et utroligt sted, der har været forbindelsesled -
- mellem Asien, Afrika og Europa i flere tusind år.
Et økonomisk, videnskabeligt og kulturelt centrum.
Det bliver en episk opdagelsesrejse...
... fra øst til vest.
Damaskus i Syrien.
De troende kaldes til bøn i den store Umayyademoské.
Denne tradition har markeret dagens gang i 1300 år.
Det er en bøn, der høres kloden over -
- af de troende i en af verdens store religioner, islam.
Det viser den blivende kraft i profeten Muhammeds lære.
Men det vidner også om en anden islamisk tradition:
Trangen til opdagelser og rationel forskning.
Den videnskabelige ånd.
Her er historien om islams glemte, middelalderlige bidrag -
- til civilisationens historie.
Da Europa hvilede i mørke, samlede muslimer alverdens viden -
- grundlagde fremragende læreanstalter -
- og skabte grundlaget for moderne videnskab.
Fundet af denne viden trak Europa ud af den mørke middelalder -
- og lå til grund for den revolution, vi kalder renæssancen.
RENÆSSANCEN OG ISLAM
Victoria and Albert Museum i London.
Det blev opført under Europas koloniale dominans i 1800-tallet.
Afstøbningssamlingen er fuld af kopier af europæisk kunst -
- der illustrerer Vestens eget syn -
- på sin vej mod global, kulturel overlegenhed.
Værkerne viser skridt i udviklingen mod vestlig civilisation.
Et humant og rationelt syn på kunsten og livet -
- som blomstrede i Grækenland og Rom og siden uddøde.
Det siges at være genopdaget af moderne europæere -
- i den tid, vi kalder genfødslen, eller renæssancen.
Denne historie, værdsat i Vesten -
- sammenfattes i et af renæssancens kendteste malerier.
Maleriet er malet af Rafael til Vatikanet.
Det sammenfatter den europæiske opfattelse af renæssancen.
Skolen i Athen viser filosoffer, der drøfter meningen med livet.
I maleriet optræder renæssancens store skikkelser -
- som deres græske forfædre.
Rafael selv spiller maleren Apelles.
Michelangelo fremstilles som Heraklit -
- og i midten har Platon Leonardo da Vincis ansigt.
Maleriet viser, at der gik en ubrudt linje -
- fra den græske kultur til europæisk renæssance.
En hyldest til den intellektuelle kreativitet -
- der blomstrede i tusind år i Grækenland og Rom.
Men 1000 år før Rafael blev den klassiske epoke knust.
I 400-tallet satte barbarer i nord en stopper for Roms evige ære.
Den klassiske, vestlige civilisation blev opslugt i en bølge af vold -
- og Europa blev kastet ud i en mørk tidsalder.
Forum, det antikke Roms centrale plads -
- hvor Cicero og Cæsar havde talt til folket -
- blev atter landbrugsjord.
På Rafaels tid blev det kaldt Campo Vaccino, kvægengen.
Med Roms fald mistede Vesteuropa en hel kultur af byliv -
- og dermed kontakten med antikkens græske filosofi.
Maleriet viser, hvordan Rafaels samtidige længes efter -
- at genvinde det tabte.
Der er tilsyneladende intet mellem de to verdener -
- andet end uvidenhed.
Her er dog et lille vink om en anden fortælling.
Det fascinerende er en mystisk person næsten helt nede i hjørnet -
- der læner sig ind over Pythagoras.
Manden hed Averroës og var en islamisk lærd person.
Han er et af de få fingerpeg om -
- hvor meget renæssancen blev påvirket af islam.
Den ensomme figur står for det manglende led -
- mellem den klassiske verden og renæssancen.
I Mellemøsten var der ingen mørk middelalder.
Der var romerne blot en del af en meget længere historie.
Det Østromerske Rige faldt for en ny kraft fra den arabiske ørken.
Erobrerne medbragte en ny religion, islam.
På under 100 år blev kalifferne i Damaskus herrer -
- over et imperium langt større end Rom.
Den islamiske verden gik fra Indien til Spaniens vestkyst.
Til forskel fra stammerne, der indtog Rom -
- kunne de nye herskere ikke kaldes usofistikerede barbarer.
Damaskus' bygninger fortæller en historie om et rige -
- der hellere udviklede den kultur, man fandt, end ødelagde den.
I år 706 begyndte man at opføre islams første store moské.
Men udgangspunktet var en bygning -
- der var en af verdens ældste helligdomme.
For 3000 år siden frygtede man den mægtige gud Hadad her -
- og tilbød ham blodofre.
I det første århundrede indgik dette i et Jupitertempel -
- frem til 300-tallet, da det blev Johannes Døberens katedral.
I 700-tallet blev det så det nye islamiske imperiums største moské.
Moskéen viser islams plads i en længere civilisationshistorie.
Mosaikken og minareterne blev bygget af kristne håndværkere -
- og integreret i den gamle katedral og templet.
Omkring os ser vi de arkitektoniske beviser på -
- at det nye imperium ikke ødelagde det bestående -
- men hævede det til et nyt niveau.
På samme måde nåede man nye niveauer af intellektuel raffinement.
Den nye religion havde sine grunde til at respektere den gamle viden.
I islam kaldes de troende til bøn fem gange om dagen -
- så fra starten var det vigtigt at måle tidens gang præcist.
På toppen af Umayyademoskéens minaret -
- er der et solur, lavet af Ibn al-Shatir i 1200-tallet.
Solure prydede moskéernes gårde og vægge -
- for tidspunktet for de fem bønner beror på Solens position på himlen.
For at kunne bestemme tidspunktet, må man have et solur som dette.
Soluret opdeler timerne mellem solopgang og solnedgang -
- og i systemet med 24 timer, som vi bruger i dag.
Det angiver også tidspunkterne for de fem bønner.
Muslimerne skulle også vide, præcis hvor på Jorden de var.
Man skal vide, i hvilken retning Mekka ligger -
- for muslimer beder mod Mekka, hvor de end befinder sig.
De skal kende tiden og bestemme positionen -
- baseret på Solens, planeternes og Månens bevægelser.
De, der lavede soluret for at forstå universet rent videnskabeligt -
- var motiveret og ikke afskrækket af deres tro på Guds ord.
Det er ikke kun drevet af ønsket om at kunne måle tiden -
- men også et intellektuelt behov.
Koranen er fuld af vers, som opfordrer til at se op mod himlen -
- og rationelt overveje årsagerne til skabelsen -
- og ræsonnere over, hvorfor himmellegemer bevæger sig præcist.
Hvorfor denne regelmæssighed? Hvorfor denne symmetri?
Man skal tænke over det hele og selv finde ud af tingene.
I Koranen står der, at man skal se sig om, forundres og lære at forstå.
Verden er fuld af tegn fra en klog og barmhjertig skaber.
Muslimske videnskabsfolk i middelalderen -
- så videnskaben som en måde at studere Guds værk i verden.
200 år efter Roms fald kom en ny forkæmper for rationel videnskab -
- og blæste nyt liv i den antikke filosofis traditioner.
De arabiske herskere ville ikke kun -
- bevare kultur og lærdom -
- med særlig fokus på videnskaben, i de områder, de erobrede.
De ville samle informationer. Det begyndte med abbasiderne i Bagdad.
I år 750 grundlagde abbasiderne en ny by ved Tigris' bredder.
Den blev kaldte Madinat as-Salam, men blev kendt som Bagdad.
Den blev bygget efter en rund plan med kaliffens palads i centrum.
Omkring den voksede datidens største by frem.
I 700-tallet havde jeg valgt Bagdad, hvor alting skete.
Den var centrum for verdens stærkeste imperium på det tidspunkt.
Man brugte formuer på kultur -
- videnskab og arkitektur. Det må have været spændende.
Byen findes i dag kun i bygninger, den inspirerede andre steder -
- som Ibn Tulun-moskéen i Egypten.
Den giver en antydning af velstanden i verdensbyen -
- der tiltrak talenter fra hele verden.
Muslimer, kristne, jøder, sabæere og andre arbejdede sammen.
Forskellige skoler samarbejdede i en atmosfære af intellektuel frihed -
- som tillod dem at skabe noget nyt.
Lærde mænd kom hertil på opfordring fra abbasidehoffet -
- og skabte en intellektuel kultur på højde med de gamle imperiers.
I centrum stod det kongelige bibliotek, som blev kaldt -
- "Visdommens hus".
Selve bygningen er for længst væk.
Men heldigvis findes der beviser for dens indhold 5000 km vestpå.
På universitetsbiblioteket i Oxford -
- findes håndskrifter, der viser, hvordan Bagdads lærde -
- hjalp med at redde græsk viden fra glemslen.
Det er Euklids "Elementer", et banebrydende værk i matematikken.
Det blev skrevet på Aristoteles' og Platons tid.
Bogen er fuld af diagrammer, fordi den handler om geometri.
For andre antikke græske forfattere og i moderne tid -
- bliver "Elementer" grundlaget for matematisk videnskab.
Det interessante ved denne bog er, at den er på arabisk.
Det er et middelalderligt manuskript -
- og det er en kopi af en oversættelse af "Elementer".
Den blev lavet i 800-tallet, hvor man oversatte meget.
Græsk videnskab og filosofi -
- blev oversat til arabisk i Bagdad under abbasidekalifatet.
Under abbasidedynastiet i Bagdad -
- begyndte en systematisk proces, hvor græske filosofiske værker -
- blev oversat til arabisk.
Aldrig før havde en kultur forsøgt at tilegne sig -
- så meget visdom fra en anden.
Oversættelserne, som denne kopi var en vigtig del af, var omfattende.
Det var tekster fra alle dele af græsk kultur, ikke kun matematik -
- men også astronomi, værker om musik og naturligvis filosofi.
Hvis man ville læse Aristoteles, Galenos eller Euklid i 800-tallet -
- var det næsten umuligt i Europa.
De fleste aktiviteter i videnskab og filosofi skete i Arabien -
- især i Bagdad.
Det var ganske forskelligartede grupper, der var spredt ud over -
- ikke kun Bagdad, men hele Mellemøsten.
Grupperne diskuterede datidens brændbare emner:
F.eks. aristotelisk metafysik og Galenos syn på lægekunsten.
Bagdads oversættere skabte intet mindre end et nyt videnssprog.
Aristoteles filosofi...
Galenos revolutionerende værk om lægekunsten...
Ptolemæus' astronomi...
Euklid "Elementer "...
Pythagoras geometri...
En viden, verden nu tilegnede sig, ikke på græsk, men på arabisk.
Bagdad levede ikke kun af græsk visdom.
Syrianske kristne, zoroastere fra Persien -
- og tilhænger af hedenskab bidrog alle med ideer.
Fra Indien lærte araberne moderne talsystemer -
- og fik ny viden om stjernernes baner.
Alverdens kundskab blev kondenseret til et sprog -
- der kunne læses og studeres fra Spanien til Indien.
Med tiden overgik Bagdads magt til nye magtcentre -
- med deres egen emir eller kalif og dermed deres egen kultur.
I år 909 tog det nye fatimidedynasti magten i Egypten.
På under 100 år opførte de en ny by på Nilens bredder.
Cairo blev hurtigt en af den arabiske verdens største byer.
I midten af byen byggede fatimiderne Al-Azhar-moskéen.
Det var ikke kun et sted, man kunne bede.
Det var en institution beregnet til uddannelse af folket.
Stedet er stolt over at kalde sig verdens ældste universitet.
Dette er et af de største bederum.
Her bad folk, når det var tid til bøn -
- f.eks. ved en søjle som denne.
I middelalderen så man professorer, omgivet af studerende.
De fortalte om særlige emner eller forelæste om bøger.
De dygtigste studerende sad tættest på professoren -
- og de andre længere væk. Forelæsningerne var åbne.
Man kunne gå ind fra gaden og sætte sig ned og lytte til professoren.
For foden af søjlerne sad nogle af tidens største tænkere.
De studerende valgte professorer, som underviste i forskellige emner.
Det var alt fra jura over Koranen til filosofi og matematik.
Nogle professorer var populære.
De tiltrak mange folk fra gaden, og der var et stort antal studerende.
De måtte sidde på en forhøjning, så alle kunne høre dem.
Stiftelsen af Al-Azhar af Egyptens nye herskere -
- slog tonen an for rivaliserende læreanstalter -
- ved konkurrerende hoffer i den islamiske verden.
Det blev en del af det politiske spil -
- mellem forskellige regenter i Mellemøsten i perioden.
I alle disse små kongeriger og fyrstedømmer eller nye imperier -
- byggede regenten eller de rige moskéer og læreanstalter -
- hvor undervisning fandt sted.
De inviterede lærde mænd til at undervise på skolerne.
Over hele den muslimske verden skød skoler og universiteter op -
- i konkurrence med Al-Azhar.
I Fez i Marokko kom Karaouine-universitetet først -
- og gav ophav til en hel lille by med mindre læreanstalter.
Mange er arkitektoniske vidundere, f.eks. Bou Inania-madrassaen.
Alle overflader vidner om datidens høje intellektuelle niveau.
"Jeg er et centrum for viden, så besøg mig."
"Du bliver den, du vil være, respekteret og kyndig."
"Befal det, skænk det, forsvar det, og bevar det."
"Vær urokkelig deri, og vær god."
Det fortsætter bygningen rundt -
- og ind i moskéen og slutter her.
Bou Inania gav gratis husly og mad til de studerende -
- helt frem til 1960'erne.
Den var en del af en varig, international lærdomskultur.
Den islamiske verden var i middelalderen en frihandelszone -
- hvor lærde ved forskellige hoffer og universiteter -
- kunne udveksle og granske hinandens ideer...
... med spektakulære resultater.
Her gjorde man mere end at bevare og videreføre antikkens filosofi.
Den arabiske civilisation var ikke kun lagerplads for den græske.
Gennem interessen for viden, astronomi og matematik -
- opdagede de nye ting. De var kreative.
Fra tiden for de første oversættelser -
- fremkom arabiske lærde med revolutionerende nye idéer.
Så snart de videnskabelige værker var tilgængelige på arabisk -
- var der forskere, der byggede på dem og videreudviklede tankerne.
Matematikere fandt nye beviser -
- og beviste endnu flere teorier.
Læger udviklede det, de fandt hos Hippokrates og Galenos -
- og filosoffer udtænkte deres egne filosofiske tankesæt.
Den nye verden af arabisk filosofi skabte en ny slags intellektuel -
- med et særligt syn på lærdom.
Det var mænd, hvis forskning ikke begrænsede sig til biblioteket.
En af dem, der underviste på Al-Azhar, var Ibn al-Haytham -
- i Vesten kendt som Alhazen.
Han grundlagde den moderne, optiske videnskab.
Han var den første, der demonstrerede lysets egenskaber.
Jeg kan demonstrere det på en anden måde med dette glasrør.
Vi vil se, at lyset bevæger sig gennem røret i en lige linje -
- kommer ud her, og møder skærmen her.
Denne lovmæssighed, at lyset bevæger sig i en lige linje -
- blev først bevist af Ibn al-Haytham.
Han fastslog også reglerne for den proces, vi kalder refleksion.
Røret er reflekterende, så lysstrålen reflekteres -
- og rammer den anden side af røret igen og igen.
Hvis jeg ændrer vinklen, vil lyset stadig bevæge sig i en lige linje -
- og ramme denne side, blive kastet tilbage -
- og siksakke sig frem gennem røret.
Denne siksakbevægelse er netop, hvad lyset gør i et optisk kabel.
Ibn al-Haytham udviklede sin teori om optik -
- til en holistisk vision om, hvordan mennesket ser.
Han udførte et genialt eksperiment: Al-Bait al-Muthlim -
- som betyder mørkekammer, eller på latin: camera obscura.
Vi har en fin udsigt til kirken uden for vinduet.
Nu trækker jeg rullegardinet ned og gør det til et mørkekammer.
Gennem et lille hul, jeg har lavet i gardinet -
- kan jeg fange et billede af kirken på denne transparente skærm.
Men billedet er på hovedet, og Ibn al-Haytham forklarede -
- at lyset, der reflekteres fra klokketårnet -
- bevæger sig diagonalt gennem hullet og rammer skærmens bund -
- mens lyset fra bunden af kirken reflekteres og går i en lige linje -
- gennem hullet og rammer toppen af skærmen.
Hvis jeg lader øjet her kigge gennem hullet -
- kan jeg igen se billedet af kirken -
- på øjets nethinde.
Ibn al-Haythams genistreg var at indse, at her lå hemmeligheden -
- bag det menneskelige øje.
Det skyldtes hans unikke metode.
Han tog en teori, eksperimenterede, og publicerede siden resultaterne.
Al-Haytham og kollegerne tog det, grækerne kaldte naturlig filosofi -
- og ændrede det til noget andet.
Det begyndte at ligne det, vi i dag kalder videnskab.
Han foretog mange eksperimenter for at bevise det, folk tog for givet.
Han ville bekræfte alt med eksperimenter, før han gik videre.
Det ligner moderne forskning.
Han er en af grundlæggerne af den moderne videnskab.
Ibn al-Haytham var en del af en videnskabelig revolution -
- der udsprang fra islams moskéer og læreanstalter.
Islamiske videnskabsmænd opfandt moderne kemi -
- og gav os ord som alkymi, alkohol og alkali.
Fysikere som Ibn al-Nafis og Avicenna skrev værker -
- som var mønstergyldige frem til 1800-tallet.
Araberne opfandt astronomiske instrumenter -
- som senere førte europæerne til Den nye verden.
De målte Jordens omkreds -
- og kortlagde jordoverfladen med en hidtil uset præcision.
En atmosfære af nyskabelse gennemsyrede samfundet -
- fra Indien til det vestlige Spanien.
Det var kun et spørgsmål om tid, før europæerne lagde mærke til det.
I år 1000 stod det kristne Europa ved en korsvej.
Det var på vej ud af den mørke middelalder -
- men stadig århundreder fra renæssancens selvtillid.
De lærde sad i klostre og havde en begrænset intellektuel kostplan.
Værket her kaldes på latin:
De Temporum Ratione, "Beregning af tiden".
Det handler om udregning af tiden for kirkehøjtider, især påsken.
Værket var det nyeste inden for astronomi ved årtusindskiftet.
Men sammenlignet med datidens Mellemøsten -
- var det håbløst indskrænket.
Den mangler al teorien. Der er ingen teoretisk astronomi.
Han fortæller ikke om Solens eller Månens bane på himlen -
- og heller ikke om planeterne eller stjernehimlen overhovedet.
Problemet for europæiske forfattere var deres knappe kildemateriale -
- set over for den islamiske verdens biblioteker.
Det er meget små biblioteker.
Hvis et kirkebibliotek har 100 bøger, så er det mange.
Sammenligner man med det samtidige bibliotek i Cordoba -
- der efter sigende havde 80.000 bøger -
- er det jo slet ingenting.
En dyb afgrund adskilte europæiske tænkere -
- fra islams vitale videnskabelige verden.
Afgrunden blev overskredet på fuldstændig usandsynlig vis.
I 1095 kastede kristne riddere sig ud -
- i den første af flere århundreders hellig krig mod islam.
I 200 år lå kristendom og islam i krig.
Men ironisk nok førte dette de to religioner tættere sammen.
I kølvandet på det første korstog fulgte en anden slags pilgrim.
Andre sluttede sig åbenbart til korstogene -
- fordi de var fascinerede af de nye veje -
- og muligheder, der åbnede sig på et intellektuelt niveau.
Kristne lærde fik et fascinerende indblik i arabernes visdom.
Det var dog ikke i det hellige land, men i det sydlige Europa -
- at den første kontakt gav ophav til en stadig strøm af idéer.
Korstogene gik ikke kun til Jerusalem -
- men også til Sicilien og Spanien.
Man får kontakt flere forskellige steder.
De områder, hvor man ser den største -
- udveksling af kundskab og kultur er på Sicilien og i Spanien -
- hvor man først har et muslimsk samfund -
- der generobres eller erstattes af en kristen magt.
De indoptager meget af det, de finder.
I Spanien ventede en verden af kunst, luksus og raffinement -
- som de kristne i 1000-tallet kun lige var begyndt at opdage.
Paladserne står som monumenter over islamisk visdom -
- der bogstaveligt talt kan aflæses.
Alle flader er spor af filosofiske idéer eller geometriske teoremer.
Men historiens tidevand var ved at vende.
I 1085 skete der noget, der skulle påvirke verdenshistorien for altid.
Den kristne konge Alfonso 6. gik ind i grænsebyen Toledo.
Porten er i Toledo kendt som Puerta Vieja de Bisagra -
- og den er også kendt som Alfonso 6.'s port.
Ifølge traditionen kom Alfonso, konge af Castilien og León -
- ind i byen gennem denne port, da han erobrede Toledo.
Det blev begyndelsen til enden for det muslimske Spanien.
Men det blev en ny æra for det kristne Europas intellektuelle liv.
Da han kom ind i Toledo, fandt Alfonso bøger -
- i sådanne mængder, at det forbløffede de kristne.
Da Alfonso erobrede byen, havde muslimer egne biblioteker -
- og der var bøger i dem -
- som kom fra andre områder, fra Al-Andalus.
Mange af dem var arabiske oversættelser af klassiske værker.
Det var græsk filosofi og så videre.
Bøgerne blev passet af læsekyndige jøder, kristne og muslimer -
- der både talte arabisk og spansk.
Her i Toledo har vi to vigtige bestanddele.
Bøger og folk, der kunne læse dem. Når de havde læst dem -
- kunne de også oversætte dem.
Efter 1085 blev Toledo centrum for et enormt arbejde -
- hvor arabiske værker blev oversat til latin.
Lærde, der var frustrerede over Europas begrænsede viden -
- flokkedes i Toledo for at læse de arabiske mestres berømte værker.
Daniel af Morley, der kendte Adelards værker godt -
- fortæller om en rejse til Paris, hvor han syntes -
- at de lærde var utrolig kedelige.
De sad bare med store manuskripter foran sig -
- og lavede små kommentarer i margenerne.
Det var rent faktisk bøger om jura.
Han sagde: "Jeg tog til Toledo, hvor de studerer quadrivium."
"Matematik, astronomi, aritmetik... Jeg blev ikke skuffet."
Det var spændende for ham, og han skrev om sin tid i Toledo.
Han fortæller, hvordan araberne forklarer alting meget tydeligere.
En begivenhed afhistorisk betydning var undervejs i Toledo.
De græske filosoffers for længst glemte værker -
- og mesterværkerne inden for arabisk videnskab -
- begyndte at åbenbare sig for Vesten.
Lærde folk vendte hjem fra Toledo med uvurderlig visdom i bagagen.
Denne indflydelse var umiddelbar og tydelig.
Et samfund, indtil for nylig nedsunket i mørke -
- begyndte at skabe sin egen, storslåede kultur.
1300 km fra Toledo i det vestlige England har man fundet spor -
- af muslimernes indvirkning på Europas genopstandelse.
I Salisburys domkirke er der fundet symboler, som er velkendte i dag -
- men som i 1200-tallets Europa var en eksotisk import fra øst.
Dette tretal er skrevet på en bjælke -
- som vi ved, blev sat op lige efter år 1240.
Så vidt vi ved, er det første gang hindu-arabiske tal anvendes -
- i arkitektonisk sammenhæng.
Hvis vi ser på bjælkerne ved siden af, kan vi her se et total -
- og på næste bjælke et firtal.
Også på den anden side -
- er der indridset 1, 2, 3 og 4, men med et N efter hvert tal.
Det var, fordi bjælkerne sad mod nord.
Tallene blev påført af tømrerne -
- for at vise, i hvilken rækkefølge bjælkerne skulle sættes op.
Talsystemet, hvor ni cifre tilføjes et nul -
- der efter 1 kan blive 10, 100 og uendeligt mange andre muligheder -
- blev opfundet i Indien og taget i brug af araberne i 700-tallet.
Dets fleksibilitet og enkelhed forbløffede europæerne.
Da folk blev bevidste om tallene og deres muligheder -
- og at et tal havde en værdi, der afhang af dets placering -
- blev det naturligt at bruge dem -
- i stedet for de komplicerede romertal.
Der skal man jo bruge tre eller fire streger for hvert tal.
Tallene var kun toppen af isbjerget af nye idéer i Europa -
- og bevirkede, at man kunne bygge statelige katedraler som Salisburys.
Det er en fin tanke, at de blev brugt samtidig med -
- eller kombineret med mere avancerede matematiske teknikker -
- når man byggede en gotisk katedral som Salisburys.
Den er nemlig også resultatet af en mere rigid matematisk planlægning -
- end tidligere katedraler.
Katedraler som Salisburys viser, hvordan Europa lærte -
- af islamisk visdom.
Her fik idéer gennemslagskraft -
- og blev siden hugget i sten.
Alle de involverede i byggeriet -
- arkitekter, bygmestre, tømrere -
- lærde, lærere og præster -
- var en del af en intellektuel bevægelse -
- der står i stor gæld til arabisk videnskab.
Under arabisk indflydelse -
- trængte videnskaben ind på Europas kirkelige læreanstalter.
Dermed begyndte de at udvikle sig hen imod noget andet.
I Europa opstod institutioner for verdslig lærdom -
- inspireret af araberne.
De blev kaldt... universiteter.
Europa vågnede af sin intellektuelle dvale -
- inspireret af mængden og bredden i værkerne fra Toledo.
De værker, der mere end andre ændrede europæisk tankegang -
- var oversættelser fra arabisk af Aristoteles ' glemte skrifter.
Aristoteles' værker var fundamentalt vigtige for universitetsbevægelsen.
Han skrev om logik, ræsonnement, og om at bevise argumenter.
Konceptet lå til grund for Vesteuropas forvandling -
- til en civilisation baseret på rationel forskning.
Men for at tyde Aristoteles ' værk -
- måtte vesteuropæerne have hjælp af folk, der havde prøvet det før.
Problemet med Aristoteles er, at hans værker er meget indviklede -
- og man behøver ofte hjælp til at tolke dem.
Arbejdet, der hjalp europæerne med at forstå Aristoteles -
- blev gjort af den islamiske filosof Ibn Rushd -
- i Vesten kendt som Averroës.
Samtidig med, at oversættelserne blev lavet i Toledo, sad Averroës -
- ikke langt derfra i Cordoba, i den islamiske del af Spanien -
- og skrev kommentarer til Aristoteles' værker.
Aristoteles havde altid været svær at forstå -
- og meget kortfattet. Han skulle tolkes.
Averroës forstod tilsyneladende Aristoteles bedre end nogen anden.
På et europæisk universitetet i renæssancen -
- læste man aldrig Aristoteles uden Averroës' kommentarer.
Han blev ofte ikke kaldt Averroës, men blot "Kommentatoren".
Averroës var blot den bedste i en kreds af islamiske lærde -
- der hjalp europæerne med at forstå de nye videnskaber.
Under deres indflydelse forandrede Europa sig.
Fra 1100-tallet til 1300-tallet -
- opdagede Europa en ny nysgerrighed og dynamik.
Spanien var generobret, netop som Europa -
- opdagede en ny verden på den anden side af Atlanten.
Verdens tyngdepunkt flyttede sig vestpå.
Det sted, der bedst symboliserer den tid, kan stadig forbløffe.
Millioner besøger Firenze for at hylde en by -
- hvor europæisk civilisation omsider blev voksen.
Her arbejdede Dante og Petrarca -
- Leonardo da Vinci og Machiavelli.
Her skabtes nye idéer, der trak Europa ud af middelalderen.
Man siger, at de blev inspireret af det gamle Grækenland og Rom -
- men renæssancens mestre stod på skuldrene -
- af giganterne inden for muslimsk filosofi.
Gælden til muslimsk lærdom gjaldt også -
- tidens største videnskabelige opdagelse.
Nikolaus Kopernikus er manden, der kom på -
- at Jorden ikke er universets midtpunkt.
Her skriver Kopernikus, at Solen er i centrum, og at alle planeter -
- undtagen Månen, kredser omkring Solen.
Teorien var baseret på et diagram, der forklarede, hvorfor planeterne -
- undertiden ikke bevægede sig i cirkler, men i rette linjer.
Der er en cirkel og en anden cirkel -
- hvis centrum kredser om den første -
- og planeten bevæger sig med den anden cirkel.
Kombinationen giver en bevægelse langs figurens diameter.
Diagrammet forklarer den optiske illusion -
- at en cirkel i en anden ser ud til at bevæge sig lige op og ned.
Kopernikus mente, at det var det, vi observerede ved planeterne.
Dette er en geometrisk model -
- som Kopernikus brugte flere gange -
- til at forklare jævndøgn -
- men også til at forklare modellen for Merkur.
Diagrammet over Merkurs bevægelser -
- var blot en af flere gange, hvor Kopernikus brugte denne model.
Utroligt nok ser denne afgørende idé ikke ud til at have været hans egen.
Den eksisterede allerede i den muslimske verden.
Det her er den såkaldte Al-Tusi-model.
Den blev udtænkt af en astronom allerede i 1200-tallet.
Det var en arabisk astronom, der hed Al-Tusi.
Al-Tusi var en islamisk astronom, der arbejdede i Iran.
Lægger man hans diagrammer ved siden af Kopernikus' -
- ser man tydeligt den europæiske videnskabsmands gæld til Al-Tusi.
Det er et åbent spørgsmål, om Kopernikus kendte Al-Tusi -
- men sikkert er det, at hans model over planeterne lignede -
- den arabiske astronoms.
Han byttede bare om på Jorden og Solen.
Denne opdagelse viser, at vort moderne syn på solsystemet -
- står i gæld til islamiske videnskabsmænds arbejde.
Det er kun en af mange islamiske idéer -
- som den europæiske renæssance er baseret på.
Det var ikke kun videnskabens indhold -
- som renæssancen fik fra muslimerne.
Det var også filosofien, der lå bag.
Kopernikus' opdagelse blev straks kontroversiel -
- for den stred mod kirkens ord om, at Jorden var universets centrum.
Deraf følgende konflikter fik os til at betragte verdslig rationalisme -
- som noget særegent vestligt.
Men selv dette havde et islamisk fortilfælde.
Der var debatter i Europa om sekulær og religiøs tankegang.
Kunne man have videnskabelig og filosofisk forskning -
- og samtidig tro på Gud?
Men det havde man allerede drøftet i den islamiske verden.
Averroës var ikke kun kommentator af Aristoteles.
Han lærte også den vestlige videnskab -
- hvordan man bød konservativ modstand trods.
Der var to veje til sand viden:
En via rationel tænkning, og en via guddommelig åbenbaring.
Han mødte stærk modstand fra de islamiske myndigheder.
Averroës' forsvar blev brugt af lærde på europæiske universiteter -
- til at retfærdiggøre studiet af "naturlig filosofi".
Averroës siger ganske enkelt, at filosofi er jagten på sandheden -
- og hvis Gud eksisterer, kan de to forenes.
Hans idéer var uhørt indflydelsesrige i Vesten i århundreder -
- og blev brugt, når man forsvarede -
- eksistensen af både religiøse og sekulære studier.
Middelalderens europæere fandt i den islamiske verdens filosoffer -
- pionerer for en tanke, der former den moderne verden:
At universet kan forstås rationelt -
- uden at det går ud over religionen.
Averroës ' modstandere burde have lyttet til en kristen oversætter:
"Gud regerer naturligvis i universet. "
"Men vi kan og bør udforske den naturlige verden. "
"Det lærer araberne os. "
Tekster: Neel Rocco www.sdimedia.com